|
עמוד:13
13 אנשים עדינים רחמית ומהלידה עצמה ? נסיבות קדומות אף יותר ? ) , טבעם של היחסים הראשוניים של אותם אנשים עם הדמויות המשמעותיות להם, או שאר התנאים הפיזיים והתרבותיים הסובבים - אין לי כל יומרה או עניין לנסות לקבוע . עם זאת, ברור שצירוף הגורמים הללו, המשתלשלים זה מתוך זה, המתהווים זה באמצעותו של זה והמייצרים זה את זה ללא הרף, עשוי להפוך בקלות לפקעת סבוכה שקצוות החוטים הארוגים בה אבדו זה מכבר . במשך כמה שנים נראה היה שההליכה בתלם מתאימה לרונן . הוא סיים את לימודיו בבית הספר התיכון והתגייס ליחידת עורף נחשבת בצה"ל . כאבי הראש והבטן העיקו, התגברו ונרגעו לסירוגין, אך מעולם לא החריפו במידה שתבעה פעולה החלטית . הם לכל היותר הובילו לכמה בדיקות פשוטות לאיתור אלרגיות ולניסיונות התנזרות אחדים מגלוטן ומלקטוז, ניסיונות שלא הועילו הרבה, אם בכלל . בשבועות הראשונים לאחר גיוסו לצבא הוא עדיין הסתדר, פחות או יותר . הוא נע דרכם כמו בתוך ערפל, מודע ולא מודע למציאות חייו החדשה, מפריד בינו לבינה בכל הזדמנות אפשרית בעזרת המוזיקה שהקפיד להזרים אל תוכו באוזניות ; אך בסופו של דבר לא היה מנוס והסביבה חדרה לתוכו : אפורה, מכוערת, גסה . קשר זוגי לא בָּשֵל שקשר באותם ימים העלה בו רגשות עזים, ואלה עוררו שכבות קדומות וכאובות בנפשו . המעטֶה המסתגל-מתקשח נקרע . " . . . הייתי הולך בבסיס וכל רגע הכאיב לי . כל דבר שחלפתי על פניו היה דבר שעמד לחלוף . כל רגע היה רגע של פרידה . מעבר הזמן היה פרידה . פרידה בכל רגע, כאב בלתי נסבל" . אל הכאב הבלתי נסבל הזה לא איחרו להצטרף התקפי פאניקה תכופים . כאבי הראש והגב קרסו אל תוכם, נהיו קלושים לעומתם, בטלים בשישים . היה זה כאילו ויתר על ההחזקה השרירית, על הקַשְיוּת המדומה . פעם או פעמיים ביום היו סוגרים עליו כל קירות העולם והאוויר סביבו נהיה סמיך . זה היה יכול לקרות כמעט בכל זמן וכמעט בכל מצב . תאורת הפלואורסצנט הייתה יכולה להצית
|
![רסלינג](http://lib.cet.ac.il/storage/publishers/2200_2299/resling.gif)
|